M A T R I C A
REVOLUCIJA
Ne hvatam ništa, gospodine. Nema traga Niobe ni Ghosta. Samo plave točkice.
- Da probamo stupiti u vezu s njima? - Nema svrhe. Osjećam da su gotovi.
- Onda bi se trebali vratiti. - Ne. Ako taj brod može letjeti, trebamo ga.
- Toga sam se i bojao. - Pretražite sve cijevi, rupe i pukotine koje znamo.
Pretražite što je moguće šire područje u što kraćem vremenu.
- Kapetane, te linije su pune nevolje. - Što ih prije nađemo, to bolje.
- Mislila sam da si možda gladna. - Hvala.
- Ima li promjene? - Nema.
- Kako je on? - Bit će dobro.
- Bar dok se ne probudi. - Kako to misliš?
Kapetan mu želi postaviti par pitanja. Bolje za njega da dobro odgovori na njih.
- Vidiš li ove ogrebotine? Mislim da ih je napravio sam. - Zašto?
VDT možda. Ne znam. Ali, kao što rekoh...
...bolje za njega da odgovori budu dobri.
Rolande, želio bih napraviti još jedno pretraživanje Matrice.
- Za kime? - Za Neom.
- Kako bi mogao biti u Matrici, gospodine? Nije prikljucen. - Molim vas, za mene.
- Ovo me brine. - Što?
Njegov živčani sustav ne pokazuje da je u komi.
- Čudno je to što taj uzorak viđam stalno. - Gdje?
Kad je netko priključen.
Veliko ništa. Nema ga. Nije tamo.
- Gospodine, dobio sam projekcije. - Koliko imamo vremena?
Na osnovu ulazne točke i zadnje brzine, strojevi će biti u Zionu za 20 sati.
Isuse Kriste!
U redu, budimo korisni i pokrenimo se. A.K., idi gore, ti si na hologramima.
Mausere, želim čovjeka na prednjem i zadnjem topu u svakom trenutku.
- I pobrini se da se krećemo što je tiše moguće. - Da, gospodine.
- Hej! Hej, imamo poziv! - Molim?
Centrala. To je Seraph.
Prenosim poruku od Oracle. Morate odmah doći.
- Dobro jutro. - Tko si ti?
Zovem se Sati. Ti se zoveš Neo. Moj tata kaže kako ti ne bi trebao biti ovdje.
Kaže da si se vjerojatno izgubio. Jesi li se izgubio, Neo?
- Gdje se nalazim? - Ovo je željeznička stanica.
- Ovo nije Matrica? - Tamo vlak vodi. Tamo mi idemo.
- Ali ti ne možeš s nama. - A zašto ne?
- Neće te pustiti. - Tko?
Vlakovođa. Ja ga na volim. Ali tata kaže da moramo raditi ono što kaže Vlakovođa...
...ili će nas ostaviti ovdje zauvijek.
Morpheuse, Trinity. Hvala vam što ste došli.
Jedino što sam naučila kroz sve ove godine je da stvari nikad ne ispadnu kako želimo.
- Tko si ti? - Ja sam Oracle.
Voljela bih da postoji lakši način za sve ovo, ali nema ga.
Žao mi je zbog ovoga. Žao mi je što ne mogu ovdje biti onakva kakvu me pamtite...
- ...ali to nije bilo suđeno. - Što se dogodilo?
Učinila sam izbor i taj izbor me koštao više nego što sam htjela.
- Kakav izbor? - Da pomognem vama, vodim Nea.
Sada... Pošto je pravi test za svaki izbor ponovni izbor istoga...
...znajući vrlo dobro koliko košta taj izbor...
...cini mi se da se dobro osjećam zbog tog izbora, jer...
- ...evo me i opet bih ga ponovila. - Znaš li što se dogodilo Neu?
Da.
Zarobljen je u svijetu između ovoga i svijeta strojeva.
Poveznicu kontrolira program po imenu Vlakovođa.
Koristi ga za krijumčarenje programa u Matricu i iz nje.
Ako sazna gdje je Neo prije nego što vi dođete do njega...
...bojim se da će naši izbori postati teški. - Zašto?
- Zbog onoga za koga Vlakovođa radi. - Merovingian.
Raspisao je potjernice za vama. Morate biti oprezni u svakom trenutku.
Seraph zna kako ćete pronaći Vlakovođu. On će poći s vama.
Štitio me godinama. Nadam se da će to učiniti i za vas.
Molim vas, slijedite me.
- Oracle... - Znam, Morpheuse.
Vidim da si ispunjen sumnjom i zamagljen nesigurnošću.
Nakon svega što se dogodilo, kako očekuješ da ti vjerujem?
Ne očekujem. Očekujem ono što sam oduvijek očekivala.
Da sam odlučuješ o svemu. Da mi vjeruješ, ili ne.
Sve što ti mogu reći je da ti je prijatelj u nevolji...
...i da mu je potrebna tvoja pomoć. Potrebna mu je pomoć svih nas.
- Jesi li ti iz Matrice? - Jesam. Nisam. Mislim, bio sam.
- Zašto si otišao? - Morao sam.
- I ja sam morala napustiti dom. - Sati! Dođi ovamo, dušo.
- Ostavi sirotog čovjeka na miru. - Da, tata.
- Oprostite, još uvijek je vrlo radoznala. - Ja vas poznajem.
Da, iz restorana kod Francuza. Ja sam Rama Kandra.
Ovo je moja supruga Kamala i kćerka Sati. Velika nam je čast što smo vas upoznali.
- Vi ste programi? - Oh, da.
Ja sam voditelj sustava elektrane za recikliranje.
Moja supruga je interaktivni program. Vrlo je kreativna.
Što vi radite ovdje? Vi ovdje ne pripadate.
Kamala! Zaboga, ispričavam se. Moja supruga zna biti vrlo direktna.
U redu je. Nemam odgovor. Čak ne znam ni gdje je "ovo".
Ovo mjesto nije nigdje. Ono je između vašeg i našeg svijeta.
- Tko je Vlakovođa? - On radi za Francuza.
- Zašto sam znao da ćete to reći? - Francuz ne zaboravlja i ne prašta.
- Poznajete ga? - Znam samo ono što moram znati.
Znam da ako želite odnijeti nešto iz našeg svijeta u vaš svijet...
...što ne pripada tamo, morate se obratiti Francuzu.
- Je li to onda ono zašto ste ovdje? - Rama, molim te...
Ne želim biti okrutan, Kamala. Možda neće vidjeti nikoga do kraja života.
- Oprostite. Ne morate mi odgovoriti. - Ne, ne smeta mi.
Odgovor je jednostavan.
Jako volim svoju kćerku. Mislim da je najljepše biće koje sam vidio u životu.
Ali tamo odakle dolazimo to nije dovoljno. Svaki stvoreni program mora imati svrhu.
Ako nema, bit će obrisan. Išao sam kod Francuza spasiti svoju kćerku.
- Vi ne razumijete. - Samo nikad nisam...
- Čuo kako program priča o ljubavi? - To je ljudski osjećaj.
Ne, to je riječ, ali bitna je veza koju ta riječ podrazumijeva.
Vidim da ste zaljubljeni.
- Možete li mi reći što bi dali da održite tu vezu? - Sve.
Onda možda razlog što ste tu i nije puno drugačiji od razloga zašto sam ja ovdje.
To je on.
- Natrag! Dalje od mene! - Ne želimo neprilike.
- Dalje od mene! - Potrebna nam je tvoja pomoć.
Ne mogu vam pomoći. Nitko vam ne može pomoći.
Oh, ne!
Do vraga!
- Kada dolazi vlak? - Već kasni.
- Vlakovođa obično ne kasni. - Mislite li da je to zbog mene?
Ne mogu reći. Tko zna takve stvari? Samo Oracle.
- Znate Oracle? - Svi znaju Oracle.
Konzultirao sam se s njom prije sastanka s Francuzom.
Obećala je da će se brinuti za Sati kad se oprostimo.
- Kad se oprostite? Nećete ostati s njom? - Nije moguće.
Dogovor s Francuzom bio je samo za kćerku. Supruga i ja moramo otići u naš svijet.
- Zašto? - To je naša karma.
- Vjerujete u karmu? - Karma je riječ.
Kao ljubav. Način da se kaže "Što ja ovdje radim"?
Ne žalim zbog svoje karme. Zahvalan sam zbog nje.
Zahvalan zbog svoje divne supruge i prelijepe kćerke.
Oni su darovi i ja radim sve što moram kako bih im odao počast.
- Tata, vlak! - Da. Nađi svoju torbu. Brzo.
Mogu li vam to ponijeti?
U redu.
Požurite, kasnim!
- Tko si ti? - On je prijatelj.
- Rama... - Poznajem te.
- Znači, to su htjeli... - Moram se vratiti.
- Platit ću ti koliko god želiš. - Oh...
Ukrcat ću se u ovaj vlak na bilo koji način.
Oh, ne, ne. Ostat ćeš ovdje sve dok Merovingian ne kaže drugačije.
Ako ga dobro poznajem, ostat ćeš ovdje jako, jako dugo.
- Ne želim te povrijediti. - Ti ne shvaćaš.
Ja sam sagradio ovo mjesto. Ovdje ja određujem pravila.
Ovdje ja prijetim.
Ovdje dolje, ja sam Bog.
Ulazite u vlak ili ostatajete s njim!
Trebali bi se vratiti kod Oracle. Ona će znati što trebamo učiniti.
Ne. Znamo što trebamo napraviti.
Sranje!
Sigurno se šališ...
- Dovraga, nije kukavica. - Shvaćam.
Sigurno si spreman umrijeti!
- Moram razgovarati s njim. - Jedini način da prođeš kroz ova vrata...
- ...je preko moje velike, mrtve guzice. - Neka tako bude.
Oružje nije dopušteno u klubu. Na dnu dizala nalazi se djevojka iz garderobe...
...i ako imamo srece, samo jedan čovjek koji provjerava oružje.
- A ako nemamo sreće? - Bit će puno ljudi.
Mogu li uzeti vaše... O, moj Bože!
Što, dovraga...?
Ne mogu vjerovati.
Razmetno dijete se vraća nakon dugog lutanja.
Jesi li došao zbog ucjene, Seraphe?
Reci mi, koliko ima metaka u pištoljima? Ne znam, ali mislim da ih nema dovoljno.
- Samo želimo popričati. - Oh, da. Siguran sam.
Probili ste se kroz pakao samo za razgovor, zar ne? Reći ću ti što ću.
Spustite pištolje i obećajem vam siguran izlazak odavde.
- Za svo troje? - Oh, da, da. Naravno.
Kakvo ugodno iznenađenje.
Tko bi mogao reći da ćemo se tako brzo vidjeti nakon zadnjeg susreta?
Sudbine su previše ljubazne.
A pošto si ih, moj mali Juda, doveo ovdje...
...mogu samo pretpostaviti da je proročica pronašala novi oblik.
Razočaravajućče, ali nije neočekivano.
Ipak se nadam kako je dovoljno pristojna da nauči lekciju...
...i da zapamti kako nema postupka bez posljedice.
I da ako mi nešto uzmeš, platit ćeš cijenu.
Znaš li zašto smo ovdje?
Znam li? Kakvo je to pitanje? Naravno da znam. Posao mi je da znam.
Neki bi možda mogli pomisliti kako je ovo čudna slučajnost, ali ja tako ne mislim.
Ipak sam znatiželjan kako se ovo točno dogodilo.
- Znate li? - Ne.
Ne? Nisam ni mislio. Ali uvijek je najbolje pitati.
Želimo sklopiti dogovor.
Uvijek pravac na posao, zar ne, Morpheuse?
Dobro. Imam nešto što vi želite.
Za sklapanje dogovora, vi morate imati nešto što ja želim. Da?
A događa se da postoji nešto što ja želim.
Nešto što sam želio od prvog trenutka kada sam došao ovdje.
Govori se da ne mogu biti oduzete. Mogu biti samo poklonjene.
Što to?
Oči Oracle.
Već sam vam prije rekao kako nema bježanja od prirode svemira.
Ta priroda mi vas je ponovo dovela. Gdje drugi vide slučajnost, ja vidim posljedicu.
Gdje drugi vide šansu, ja vidim cijenu.
Donesite mi oči Oracle, a ja ću vam vratiti vašeg spasitelja.
Čini mi se kao savršeno korektna i razumna pogodba.
Da? Ne?
Nemam vremena za ovakva sranja.
Želiš se nagoditi? Što kažeš na ovo?
Daj mi Nea ili ćemo svi umrijeti. Ovdje, odmah.
Interesantna pogodba.
Stvarno si spremna umrijeti za tog čovjeka.
- Vjeruj mi. - Učinit će to.
Ako bude morala, sve će nas ubiti. Ona je zaljubljena!
Čudesno je kako su modeli ljubavi i ludila slični.
Vrijeme je isteklo. Što si odlučio, Merv?
Dobro. Ako si se uvalio u ovo, onda se možeš i izvući.
- Jeste li spremni za nas? - Skoro. Imaju nekakav zastarjeli sustav. Radimo na tome.
- Jeste li pronašli Nea? - Zar ga ne vidite?
Ne, gospodine. Očitavamo nešto, ali ne znamo što je to.
Ne mogu otići odavde. Moram je vidjeti.
- Sada? - To mi je posljednja šansa.
- Tako je, to je tajna. Moraš koristiti ruke. - Zašto?
Kolačima je potrebna ljubav, kao i svemu ostalom.
- Neo! - Nadala sam se da ću ovo završiti prije nego što se vratiš.
Oh, dobro. Sati, dušo, vrijeme je da ih probamo.
- Odnesi posudu Seraphu i vidi jesu li spremni. - U redu.
- Drago mi je što si izašao. - Meni također.
- Onda, prepoznaješ li me? - Dio tebe.
Da, tako to ide. Neke dijelove izgubiš, neki ti ostanu.
Još ne prepoznajem svoje lice u zrcalu, ali...
...još uvijek volim bombon.
- Ne, hvala. - Sjećaš li se kakav si bio kad si prvi puta prošao kroz moja vrata?
Kiselkast kao ljetni virus, a pogledaj se sada.
Znao si me iznenaditi, Neo. I još uvijek to činiš.
I ti si meni priredila nekoliko iznenađenja.
- Nadam se da sam pomogla. - Pomogla si mi da dođem ovamo, ali...
...moje pitanje je zašto? Kuda sve ovo vodi? Gdje završava?
- Ne znam. - Ne znaš ili mi ne želiš reći?
Rekla sam ti prije.
Nitko ne vidi iza izbora kojeg ne razumije. Nitko.
- Kojeg izbora? - Nije važno.
To je moj izbor. Ja imam svoje, kao što i ti imaš svoje.
Uključuje li to i koje stvari mi reći, a koje ne?
- Naravno da ne. - Zašto mi onda nisi rekla za Arhitekta?
Zašto mi nisi rekla za Zion i one prije mene? Zašto mi nisi rekla istinu?
- Zato što još nije bilo vrijeme da znaš. - Tko je odlučio da još nije vrijeme?
Znaš tko.
Ja sam odlučio.
Onda mislim da je vrijeme da saznam još nekoliko stvari.
- I ja isto. - Reci mi kako sam odvojio duh od tijela bez uključenja?
Reci mi kako sam zaustavio četiri stražara razmišljajući.
Reci mi samo što se dovraga događa sa mnom.
Moć Jedinog širi se daleko više od granica ovog svijeta.
- Proteže se odavde, sve do mjesta s kojega je potekla. - Gdje?
Do izvora. To si osjetio kad si dodirnuo stražare, ali nisi još bio spreman.
Trebao bi biti mrtav, ali očito ni za to nisi spreman.
Arhitekt mi je rekao da ako se ne vratim do izvora, Zion će biti uništen do ponoći.
Molim te. Ti i ja možda ne možemo vidjeti iza naših izbora...
- ...ali taj čovjek ne može vidjeti niti jedan izbor. - Zašto ne?
On ih ne razumije. Ne može. Za njega su to samo varijable u jednadžbama.
Jedna po jedna, svaka varijabla mora biti riješena, a zatim upisana.
- To je njegova svrha. Da uravnoteži jednadžbe. - Koja je tvoja svrha?
- Da ih izbacim iz ravnoteže. - Zašto? Što želiš?
Želim isto što i ti, Neo.
I voljna sam poći isto toliko daleko kao ti da bi došla do toga.
Kraj rata. Hoće li završiti?
Na jedan ili drugi način.
Može li Zion biti spašen?
Žao mi je, nemam odgovor na to pitanje, ali...
Ako odgovor postoji, naći ćeš ga samo na jednom mjestu.
- Gdje? - Znaš gdje.
I ako ne možeš pronaći odgovor...
...bojim se da onda ne postoji sutra za nikoga od nas.
Što bi to trebalo značiti?
Sve što ima početak ima i kraj.
Vidim kako dolazi kraj. Vidim kako se širi tama.
Vidim smrt. A ti si jedino što mu stoji na putu.
Smith.
Uskoro će imati moć za uništenje ovog svijeta.
Ali znam da neće tu stati. Ne može. Neće stati sve dok više ne bude bilo ničega.
- Što je on? - On je ti.
Tvoja suprotnost, tvoj negativ. Rezultat jednadžbe koja se sama želi ujednačiti.
- A ako ga ne mogu zaustaviti? - Na jedan ili drugi način, Neo...
...ovaj rat će završiti.
Noćas će budućnost oba svijeta biti u tvojim rukama.
lli u njegovim.
Kako se osjećaš? Jesi li dobro?
Treba mi vremena.
- To ima smisla. - Kapetane Roland?
- Što je, Maggie? - Bane. Došao je svijesti.
Dobro. Možda on ima neke odgovore.
Volim ovaj miris.
Sigurno će mi nedostajati.
- Oracle? - Znam. Znam.
Sati, dušo.
Uzmi nekoliko kolačića i idi sa Seraphom.
- Mogu li doći ponovo? Voljela bih doći. - I ja bih voljela.
- Onda se vidimo sutra. - Nadam se, dušo. Nadam se.
- Bojim se, Seraphe. - Dođi.
Prati nas.
Pa, dugo se nismo vidjeli.
- Sjećam se da je loviti tebe kao potjera za duhom. - Već sam te i prije pobjeđivao.
Da, istina. Ali kao što vidiš, stvari su sada malo drugačije.
- A ti si sigurno posljednje utočište. - Oracle mi je pričala o tebi.
- Stvarno? Što ti je pričala o meni? - Da si jako zao čovjek.
O, nisam baš toliko loš kad me jednom upoznaš.
Velika i moćna Oracle, konačno se srecćmo.
Pretpostavljam da si me očekivala, zar ne?
Sveznajuća Oracle nikada nije iznenađena. Kako bi mogla biti? Ona sve zna.
Ali ako je to istina, zašto je ovdje kad je znala da dolazim? Zašto nije otišla?
Možda si znala da ću to napraviti, a možda nisi.
Ako jesi, znači da si ispekla te kolače i postavila taj tanjur namjerno sa svrhom...
...što znači da sjediš ovdje također namjerno i sa svrhom.
- Što si učinio sa Sati? - Kolačima treba ljubav, kao i svemu ostalom.
- Ti si kopile. - To znaš, mama.
- Uradi ono zbog čega si došao. - Da, gospođo.
Stvarno bih vam volio pomoći, ali ničega se ne sjećam.
A te posjekotine na tvojim rukama? Te rane su stare više od jednog dana.
Da, definitivno. Tu ste u pravu, gospodine.
Izgledaju kao da sam ih sam napravio.
Ali zašto bih si tako nešto učinio?
Osim ako, naravno, to nisam bio ja?
Ali ako ja nisam ja, tko sam onda?
- Je li ovaj čovjek testiran na VDT? - Da, gospodine. Bio je negativan.
Ali pokazuje gomilu neuobičajenih živčanih aktivnosti.
Križno sinaptičko žarenje, kao i znakove nedavne traume...
...sa svježim vlaknastim ožiljcima kroz cijelu moždanu opnu.
Želim istinu. Ne zanima me način. Natjerajte ga da se sjeti.
- Gospodine, našli smo je. - Logos?
- Da, gospodine. - Već je i vrijeme za proklete dobre vijesti.
- Očitavaju li termalni uređaji znakove života? - Ne, gospodine. Još ništa.
- A što je s brodom? - Holograf pokazuje da je trup netaknut.
- Spusti se dolje i ostavi čovjeka na kupoli. - Da, gospodine.
Napravite potpunu dijagnostiku tog broda, koliko god je ljudski moguće brzo.
Oprezno, gospodine. Lignje su podmukli gadovi. Možda je zamka.
Što je to bilo?
Možeš skloniti to sranje, dečko. Ona treba samo skok.
- Niobe. - Morpheuse.
- Jesi li dobro? - Jesam, dobro sam. Nismo znali što se dogodilo nakon...
- Žao mi je. - U redu je. I meni je drago što te vidim.
- Jesi li izvukao Nea? - Da. Kako si znala za to?
- Oracle. - Vidjela si je?
- Prije nego što su nas stražari našli. - Što ti je rekla?
Istu stvar koju uvijek kaže. Točno ono što sam trebala čuti.
Za manje od 12 sati, strojevi će probiti zidove doka.
Sve simulacije koje smo napravili pokazuju da kada jednom strojevi uđu u grad...
...izgledi za naše preživljavanje dramatično opadaju.
Stoga, naš je primarni zadatak uništenje ili onesposobljavanje kopača unutar doka.
Ako to uspijemo, možda ih možemo spriječiti da se uopće približe gradu.
Ako ne uspijemo, jedino mjesto gdje možemo podići učinkovitu obranu je ulazak u hram.
Mali je i stjerat će ih u kut. To nam daje da se koncentriramo na ostatke obrane.
- Shvatili smo da tražiš dodatne dobrovoljce. - To je točno.
Koliko točno ljudi želiš poslati na dok, naš primarni cilj?
- Za sada, cijeli APU korpus i pola pješaštva. - Pola pješaštva?
Da je po mome, savjetniče, uzeo bih svakog čovjeka, ženu i dijete...
...stavio im oružje u ruke i poslao ih da marširaju ravno na taj dok.
- Možda je i bolje da nije po tvom. - Vrijeme će pokazati, savjetnice.
Zapovjedniče, još samo jedno pitanje. Ima li vijesti o Nebuchadnezzaru?
Nema, i sada gledajući, nema razloga očekivati da će ih ikada više biti.
Možda. Ali možemo se nadati.
Bojim se da je za nadu potrebno vremena, a ja ga nemam.
- Zee, šta to radiš? - Pravim bombe.
- Evakuiraju naše područje. Moramo ići. - Ja ne idem s tobom.
- Molim? - Zvali su dobrovoljce za obranu doka.
Djeco, ostanite ovdje.
Znam kako se osjećaš, Zee, ali ne možeš ovo napraviti.
- Moram. - Zašto?
Zato što ga volim. Volim ga isto kao što i on voli mene.
I da sam ja tamo, a on ovdje, znam točno što bi on učinio.
Ali poginut ćeš. To je ludost, Zee.
Možda je. Ali zapitaj se, da je Dozer živ...
...i da znaš kako ti je zadnja šansa da ga vidiš na obrani doka, što bi učinila?
Pravila bi bombe.
- Kakvo se to sranje događa ovdje? - Nezgoda, gospodine.
- Nisam vidio... Žao mi je. - Tko si ti, dovraga?
Dobrovoljac, gospodine.
Što tankovrati klinac poput tebe radi u mojem korpusu?
Želim odslužiti svoje, gospodine. Moramo obraniti dok.
- Koliko imaš godina, klinac? - Osamnaest.
Trebao si reći šesnaest, to bih povjerovao.
- U redu, šesnaest. - Minimalno za korpus je osamnaest. Sa šesnaest si premlad.
Strojeve nije briga koliko sam star. Ubit će me svejedno.
- Zar to nije prokleta istina? - Dajte mi šansu, gospodine. Neću vas iznevjeriti.
Ako me iznevjeriš, saznat ćeš kako ja i strojevi imamo nešto zajedničko.
U redu, napuni upaljač.
Opet živi.
Želiš li da uspostavimo vezu za ponovno pokretanje operativnog programa, Sparky?
Da, to bi bilo odlično. Možeš li obrisati vjetrobransko staklo kad si već tu?
Veza je uspostavljena. Vraćam je ponovo u pogon. Izgleda dobro, osim...
- Nešto nije u redu s poljem Matrice. - Ne, u redu je. Gledaš isto što i mi.
- Što se to dovraga događa unutra? - Što god da je, ne može biti dobro.
Strojevi su zauzeli Spoj 21.
Ako se spustimo dolje iz ovog proširenja na Raskrižje 153, možda ih iznenadimo.
Ići ćemo prvi, zabit ćemo se što više možemo i onda raznijeti naš EMP.
Nadamo se da možemo probiti rupu dovoljno veliku da vi možete proći.
Nije lijepo, ali kako vidim, to nam je jedini put natrag.
Ne, nije. Postoji još jedan put. Naša linija za podršku.
Ulaz je ovdje, 1000 metara prije Spoja 21.
Ako budemo imali srece, možda se provučemo, a da oni to ne znaju.
To je mehanička linija. Nemoguće je. Nitko ne može pilotirati kroz mehaničku liniju.
- Ja mogu. - Sereš.
- Već sam to učinila. - Bilo je to davno, Niobe.
Rekla sam da mogu.
Pa šta? Ako i možeš, onda si jedina koja može. Nema šanse da te pratimo.
Dobar dan.
Znam da je vrijeme uvijek protiv nas. Žao mi je što ste me toliko čekali.
- Ali htio sam biti siguran. - Siguran u što?
- Znam što moram napraviti. - Što?
Nema laganog načina za reći ovo, pa ću samo reći. Moram uzeti jedan od brodova.
- Molim? - Da bi otišao gdje?
U grad strojeva.
- Znam da je to teško razumjeti. - Ne, nije. Ti si potpuno poludio.
- Ipak moram ići. - Nećeš uspjeti. U sto godina niti jedan brod...
...nije prišao ni na sto kilometara. Nikada nećeš uspjeti.
- Moram pokušati. - Zar ti je to Oracle rekla?
- Ne. - Ovo je glupo!
Ako se želiš ubiti, dobro, ali napravi to bez da uništiš jedan od brodova.
- Morate mi vjerovati. Moram ići. - Sereš! Ja sam kapetan broda! Ja o tome odlučujem!
I vjeruj mi, ovaj brod će prije otići u pakao, nego da ti dam da ga odvezeš.
- Može uzeti moj. - Ne možeš tako.
Nemoj mi ni pokušati reći što mogu, a što ne sa mojim brodom nakon tog malog govora.
- Zaboga, Niobe! - Ja ću pilotirati ovim brodom, a on može uzeti moj.
Ako krenemo u roku od sat vremena, stići ćemo do Ziona isto kad i strojevi.
- Taj plan je dobar kao i svi drugi. - To je rasipanje! Prokleto rasipanje!
Dva broda, dva pravca. Zvuči kao proročanstvo, zar ne Morpheuse?
- Nikada nisi vjerovala u to. - Još uvijek ne vjerujem.
- Zašto onda radiš ovo? - Vjerujem u njega.
Hvala.
- Što je to? - Pomoći će ti da se opustiš.
- Da ti olakša da se sjetiš. - Što ako se ne želim sjetiti?
- Zašto to ne bi želio? - Što ako sam raznio onaj EMP?
Što ako sam uništio te brodove i ako sam odgovoran za smrt svih tih ljudi?
Ako sam to učinio...
...ovdje baš i ne bi bilo sigurno za mene, zar ne?
Naravno, ni za tebe baš ne bi bilo sigurno.
Spremna sam.
Trinity, moram nešto reći.
Nešto što moraš razumijeti.
Znam kamo trebam ići.
Ali više od toga... Ne znam. Ja...
Ja znam. Misliš da se nećeš vratiti.
Znala sam to od trenutka kad si rekao da moraš ići. Moglo ti se vidjeti na licu.
Isto kao što si i ti znao od trenutka kad si me pogledao da ću ja ići s tobom.
- Bojim se, Trin. - I ja.
Trebalo mi je deset minuta za vezanje jedne čizme.
Ali reći ću ti nešto.
Prije šest sati rekla sam Merovingianu da sam spremna dati sve na svijetu za tebe.
- Znaš li što se promijenilo u posljednjih šest sati? - Ne.
Ništa.
- Jesi li završio utovar municije? - Pri kraju sam, gospodine.
- Krenimo. Već kasnimo. - Zar im ništa ne ostavljaš?
Rekao je da mu ništa ne treba.
- Ne kažem ti zbogom. Kažem ti sretno. - Hvala.
- Mogu se samo nadati da znaš što radiš. - Ja također.
Bila mi je čast, gospodine.
Ne, meni je još uvijek čast.
- Spremni smo, gospodine. - Bilo je krajnje vrijeme.
Već kasnimo, kapetane, zato krenimo i to brzo.
Zbogom, mala. Dobro ih čuvaj.
Spreman?
Motor još radi. Sigurno je osigurač. Provjerit ću.
- Mogao sam pretpostaviti da će prvo poslati svoju kučku. - Bane.
Nitko mi nije toliko puta pobjegao kao ti.
Svaki puta sam pomislio da je posljednji. Svaki puta sam bio uvjeren da te imamo...
...ali bi nam se uvijek nekako provukla kroz prste.
Stvarno ti ne mogu dočarati koliko je to loše djelovalo na mene.
Što to govoriš?
Mislim da ću uživati ubijajući tebe isto kao kad budem ubijao i njega.
- Neo, to je Bane! Poludio je! - Platit ćeš za ovo.
- Još 27 kilometara. - Kapetane, dolje imamo hitan slučaj.
- Što je, A.K.? - Meggie, gospodine. Mrtva je.
- Ubijena. Mislim da je Bane. - Prokletstvo!
Znao sam. Znao sam da je potpuno sišao s uma.
On je ispalio onaj EMP. Prokletstvo, trebao sam ga razbiti.
Pretražili smo cijeli brod, kapetane. Nije ovdje.
- Znam gde je. - Logos.
- Moramo se vratiti. - Prekasno je.
- To ne znate. Što ako im je potrebna pomoć? - Previše je opasno.
- Zašto? - Ako ih je ubio, onda kontrolira drugi EMP.
U ovom trenutku, prepušteni su sami sebi. Baš kao i mi.
Gospodine Andreson...
Vidim da ste predvidljivi u ovom svijetu isto kao i onom drugom.
- Molim? - Sišao je s uma.
I to se može pretpostaviti. Ali gospodin Anderson i ja znamo...
...kako pretpostavke mogu biti varljive. Zbunjeni ste, gospodine Anderson?
Sve će vam biti jasno za trenutak. Hvala vam što ste donijeli pušku.
- Sada je možete spustiti. - Nemoj. Pucaj. Pucaj odmah!
- Da, pucaj. Sprži nas. Spali nas žive. - Pucaj. Ako ne pucaš, ubit će nas oboje.
Pogledaj ga. Zna da bi trebao, ali neće. Ne može.
Pucaj.
Odmakni se od puške i okreni se.
Pusti je.
Ovo mi je nekao poznato, zar ne?
Ti i ja smo već bili ovdje, sjećaš se? Ja se sjećam.
Na ništa drugo niti ne mislim.
- Tko si ti? - Još uvijek me ne prepoznaješ?
Priznajem, teško je uopće razmišljati zapakiran u ovom trulom komadu mesa.
Njegov smrad ispunjuje svaki udisaj, zagušujući oblak kojemu ne možeš pobjeći.
Odvratno. Pogledaj kako je samo jadno i krhko.
Ničemu tako slabom nije suđeno da preživi.
- Što hoćeš? - Hoću ono što ti hoćeš.
Da...
Tako je, gospodine Anderson. Gledajte kroz meso.
Gledajte kroz meku želatinu glupih telečih očiju i ugledajte svog neprijatelja.
- Oh, da, gospodine Anderson. - Nemoguće.
Nema mjesta na koje ne mogu otići. Nema mjesta na kojemu vas neću pronaći.
- To je nemoguće. - Nije nemoguće.
To je neizbježno.
- Zbogom, gospodine Anderson. - To je to. Mora biti!
Oh, ne.
Želio bih da se možete vidjeti, gospodine Anderson.
Slijep kao krtica.
Vi ste simbol svoje vrste, gospodine Anderson.
Bespomoćan.
Jadan.
Samo čekate da vas se riješi te bijede.
Mogu te vidjeti.
Nije gotovo, gospodine Anderson. Nije gotovo.
- Trinity! - Neo.
Neo!
- Oh, ne. Tvoje oči. - Bit ću dobro.
U redu je, Trin.
Ali mislim da ćeš ti morati voziti.
Seizmička projekcija pokazuje 22 minute do proboja.
Ne smiju znati da nemamo EMP. Morat će napadati u valovima.
Koncentrirajte naš napad na kopače. Pošaljite APU-ove na pozicije.
Da, gospodine.
Hajde, mičite se!
U redu! To je to!
Svi me znate, pa ću vam ovo reći na što jednostavniji način.
Ako je došlo naše vrijeme za umiranje, onda je došlo.
Sve što tražim od vas je da, ako već moramo dati svoje živote toj kopiladi...
...napravimo im pakao prije toga!
- Bojiš li se, Charra? - Sranje, da.
Ali dogovorit ćemo se nešto. Ti samo puni, a ja ću pucati.
Dogovoreno.
- Sveti Kriste! Pogledajte ovo. - Tišina.
- Koliko ima do otvora? -1,4 kilometara.
- Još uvijek generiramo prevruće polje. - Ghost, ugasi sve pomoćne sustave.
- Prebaci na ručno upravljanje. Izbaci četiri štitnika. - Srušit ćemo se.
- Polako, mala. - 700 metara.
Kad bi mogli prići dovoljno blizu...
- 600 metara. - Tamo.
Sranje!
- Podignite matrice, evo ih! - Daj mi punu snagu! Svi sustavi!
Zauzmite topove na kupolama, sve do jednoga! Krenite!
Ghost, ti si najbolji pucač, idi s njima! Morpheuse, sjedni na njegovo mjesto!
Dolazim, dušo.
Evo ih!
- Uspori, nije ti ovo Logos! - Veži se, Rolande. Polijećemo!
Sveti Kriste! Nisam ni znao da ovaj brod može ovo!
Proboj! Dok je probijen!
Savijte zglobove!
Za Zion!
Sranje!
Hajde, idemo.
Pucajte!
Napuni!
Napuni devetku!
Hajde, hajde! Miči se, miči se!
Pazite na lijevu stranu!
Ne dajte im da prođu!
Zuka!
Oh, moj Bože.
Gdje mi je dovraga moje pješaštvo? Hoću da se taj prokleti stroj sruši!
Kopaj ovo!
Oh, sranje!
- Druga bušilica na mjestu proboja! - Dovraga!
Sranje! Ima debelo dupe.
- Držite ih dalje od mene! - Kriste! Ima ih k'o govana!
- Kapetane, jeste li vidjeli ovo? - Žele radio! Zaustavi ih!
Dovraga!
Zgrabi me za pojas.
Samo mi omogući jedan čist pogodak.
Dovraga!
Charra!
- Gospodine, nešto dolazi! - Pun dok je nečeg što dolazi!
- Da, gospodine, ali ovo je drugačije. - Što je?
- Mislim da je jedan od naših, gospodine. - To je nemoguće!
- Holografi pokušavaju potvrditi. - Uspostavite vezu. Hoću ulazne kodove.
Pokušavamo, gospodine. Nema odgovora.
To je trik. To nije nitko od naših, ne može biti. To je mehanička linija.
Nitko ne može pilotirati mehaničkom linijom.
- Prednji dio, 30 stupnjeva na 80%. - 30 stupnjeva, 80.
- Donja ploča, 60 stupnjeva, 20%. - 60 stupnjeva.
- Sranje! Hajde, prati me! - Pokušavam!